![](/pics/sulysap/hu/news/small/195090_125.jpg)
1925. febr. 10-én született Tápiósápon (ma Sülysáp), ahol kezdetben summás munkás, majd szíjgyártó inas volt. 1948-ban színművészeti főiskolásként állt először felvevőgép elé, a Talpalatnyi föld Góz Jóskájaként egy csapásra ismert és népszerű lett. A Színház és Filmművészeti Főiskolán 1950-ben szerzett diplomát. Előbb a Bányász-, majd a Néphadsereg Színházában játszott. Utána Miskolcra szerződött 1952-ben, és 1957-ben szerződtette a bp.-i Nemzeti Színház, amelynek 1973-ig volt tagja. Ezután a győri Kisfaludy Színház, majd 1976-tól nyugdíjba vonulásáig (1985) a Thália Színház tagja. De utána is játszott tovább színházban, filmekben, televízióban. Ízes beszéde, alkata miatt kezdetben színpadon is főleg parasztfigurákat játszott, de később sokféle karakter bőrébe bújt. Eszköztelen, markáns jellemformálás, egyszerű, póz nélküli játékstílus jellemezte.
Főbb szerepei: Zuboly (Shakespeare: Szentivánéji álom); Balga (Vörösmarty: Csongor és Tünde); Tiborc (Katona József: Bánk bán); Petúr bán (Katona József: Bánk bán); Nagyapó (Maeterlinck: Kék madár); Jackó László (Karinthy Ferenc: Házszentelő); Hulla János (Móricz Zsigmond: Úri muri); Sámson (Petőfi Sándor: Tigris és hiéna); Ilmarinen (Kalevala); Vonyó (Dobozy Imre: Eljött a tavasz); A cigány (Szigligeti Ede: címszerep); Covielle (Moliére: Úrhatnám polgár); Liliom (Molnár Ferenc: címszerep); Truffaldino (Goldoni: Két úr szolgája); Tanító (Bródy Sándor: A tanítónő); őr (Szophoklész: Antigoné). Három tv-portréfilm készült róla: 1976; 1980; 1988. Játszott még a következő filmekben is: Talpalatnyi föld (1948); Felszabadult föld (1950); Föltámadott a tenger 1-2. (1953); Simon Menyhért születése (1954); Körhinta (1955); Razzia (1958); Katonazene (1961); Megszállottak (1961); Háry János (1965); Húsz óra (1965); Hideg napok (1966); Egy őrült éjszaka (1969); Pillangó (tv, 1970); Kakukk Marci (1973); Árvácska (1975); Oidipusz király (tv, 1977); Rab ember fiai 1- 2. (tv, 1978); Dráma a vadászaton (tv, 1985); Aranyidő (tv, 1986); Tiszta Amerika (1987); Erdély aranykora (1989); Álombrigád (1989).
![]() |
![]() |
![]() |
|
|
Jászai-díjas (1955), érdemes művész (1970), kiváló művész (1983), Kossuth-díjas (1988).
Lánya, Szirtes Ági is a világot jelentő deszkákat választotta: a budapesti Katona József Színház színésznője.
Önéletírása befejezésében a halál akadályozta meg. Életét Budapesten, 1989. júl. 27-én fejezte be. Örök nyugodalmát a Farkasréti temetőben kezdte meg.